Szia, kicsim. Az anyád beszél.
Köszönöm, hogy megmutattad az új lakásodat.
Aggódom érted.
Úgy értem, hogy tudsz így élni?
Mindegy, vissza tudnál hívni? Találkozhatnánk megint valamikor.
Szeretlek.
Rend a káosz, mégis megfejthetetlen.
Irányítás.
Az egész az irányításról szól.
Minden diktatúrának meg van a rögeszméje.
És ez az.
Az ókori Rómában kenyeret és cirkuszt adtak az embereknek.
A lakosságot elfoglalták a szórakoztatással.
De különböző diktatúrák más-más stratégiákat használnak
az eszme irányításához.
A tudást.
Hogyan csinálják?
Csökkentik az oktatást. Korlátozzák a kultúrát.
Cenzúrázzák a tájékoztatást.
Cenzúrázzák az egyén bárminemű kinyilvánítását.
És fontos megjegyezni, hogy ez egy minta,
amely megismétli önmagát a történelmen keresztül.
Rendben.
Jövőhéten találkozunk!
- Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Jól.
Látják, minden diktatúrának egy rögeszméje van, és az az irányítás,
irányítani akarnak az emberek fölött.
Az ókor Rómában kenyeret és cirkuszt adtak,
a lakosságot elfoglalták a szórakoztatással.
Különböző diktatúráknak más-más stratégiájuk van.
Hogy hogyan korlátozzák a tájékoztatást, az eszmét és a tudást.
Mindezt hogyan érik el?
Csökkentik az oktatást, korlátozzák a kultúrát.
Cenzúrázzák az önkifejezés bárminemű kinyilvánítását.
És fontos megjegyezni, hogy ez egy minta,
amely megismétli önmagát a történelmen keresztül.
- Nem jársz moziba, mi? - Moziba?
Igen, nézel filmeket? Mármint a szabadidődben.
Nem tudom, nem, nem szoktam moziba járni, nem igazán szeretem a filmeket.
Nem kell ahhoz moziba járnod, hogy élvezhess egy jó filmet otthon.
Ez igaz.
Én általában kikölcsönzöm a filmeket.
A legtöbb ember nem így tesz manapság, de én már csak ilyen vagyok.
- Van valami ok, amiért ezt kérdezted? - Nincs.
Mert te hoztad fel, gondoltam, tudod, talán
valamit ajánlanál, vagy láttál egy filmet ami tetszett neked,
és beszélni akarsz róla.
Persze, mindig van valami.
Érdekelne valami vígjáték.
- Mindent lehet, csak akarni kell. - Így is van!
Nem, ez egy film címe. Nem mostanság láttam,
- de úgy rémlik, tetszett. - Mindent lehet, csak akarni kell.
Igen, az az. Helyi film, ha...
Észben tartom.
Azt hiszem, berúgtam.
Nem akarsz ágyba jönni?
Nem. Befejezem a dolgozatok osztályzását, utána megyek, jó?
Mr. Henderson, a férjem vissza fog térni!
A férje éppen most nyert rengeteg pénzt tőlem.
A tekintetéből ítélve nem volt szándéka...
- Állj! Hagyd abba! - Oké, oké, oké.
Mi a baj?
Holnap hívlak.
Elnézést a késésért!
Rendben.
Múlt órán a diktatúrákról beszéltünk, úgyhogy ma Hegellel kezdünk.
Hegel mondta ki, hogy a világ legnagyobb eseményei
kétszer történnek meg.
Aztán Karl Marx hozzátette, hogy először mindig tragédia,
másodszor pedig komédia.
Furcsa belegondolni, hogy a világ gondolkodói aggódtak,
hogy ez az évszázad megismétli az előzőt.
Létezik egy érdekes megfigyelés a memória alkotó tevékenységéről,
hogy hogyan emlékezünk vissza bizonyos dolgokra és személyekre...
A Hívj későbbet, vagy az Utas jegy nélkült keresem.
Baszki!
Anthony? Anthony!
Szeva, milyen rég nem láttalak!
- Nem ismertelek meg ezzel a szakállal. Szerep kedvéért növesztetted? - Aha.
- Öregem, ezer éve nem jártál erre! - Ja, nem is tudom milyen rég óta.
- 6 hónapja, azt mondanám. - 6 hónap vagy még több.
- Ja, na, hogy vagy? - Remekül.
Találkozol valakivel? Mert senki sincs itt.
- Senki? - Senki, tudod, hogy vasárnap senki sem jön be.
Csak el akartam vinni valamit...
A filmhez kell.
És elfelejtettem, hogy vasárnap van... Azt sem tudom, hol áll a fejem...
Ti színészek már csak ilyenek vagytok! Várj, megnézem hátha jött neked valami.
Zsír!
- Meg is találtam, nézd! - Úgy néz ki ez az. Pontosan, pontosan.
- Tessék! Meg van? - Rendben.
- Aztán sűrűbben gyere! - Úgy lesz!
- Sok szerencsét a filmhez! - Köszi, én... persze!
Anthony Claire.
3650 Rathburn Road.
Halló?
- Jó napot, én... - Szia!
- Azért hívtam, hogy... - Honnan hívsz?
Elnézést, lehet, hogy rossz számot hívtam,
- Daniel Saint Claire-rel szeretnék beszélni, a... - Anthony?
- Anthony, az otthoni számot hívtad. - Elnézést, nem értem.
Mi rosszban sántikálsz?
- A nevem nem Anthony. - Nem Anthony vagy?
Nem, én Daniel Saint Claire-rel szeretnék beszélni, a színésszel.
Ha nem tévedek, ez Anthony Claire neve, ezt használja a filmjeihez,
- a munkájához. - Aha.
Aha, hát Daniel nincs itthon, de megmondom neki, hogy hívjon vissza.
- Rendben, elnézést a zavarásért. - Tessék?
Tessék?
- Én... én... - Ki beszél?
- Halló? Ki beszél? - Nem ismer.
- Nem, majd később visszahívom. - Anthony?
- Halló? - Jó napot, ön Anthony...
- Anthony Claire-rel beszélek, igaz? - Ki kérdezi?
Már hívtam. Beszéltem... beszéltem a feleségével. Őrület.
Maga az. Ha még egyszer hív, értesítem a rendőröket...
Én... ne, ne. Hallgasson meg! Mondana valamit újra? Beszélne újra?
- Ki beszél? - Ez őrület. Hihetetlen.
A hangja olyan, mint az enyém. Hallja a hangom?
A hangja olyan, mint az enyém.
Bassza meg!
- Ide figyeljen! - Elnézést, kérem, kérem, hallgasson meg, oké?
Tudom, hogy őrültségnek hangzik, izgatott lettem,
és mikor izgatott vagyok, furán viselkedem,
de figyeljen egy pillanatra. Mindhárom filmjét láttam.
És remekül játszik bennük. Remekül. Ugyanúgy nézünk ki.
Hívtam már korábban a feleségét.
És azt mondta... Azt hitte, hogy önnel beszél.
És én... Össze vagyok zavarodva.
És tudom, hogy ez a hívás pont olyan zavarba ejtő önnek, mint nekem.
És én csak... Adam Bellnek hívnak. Történelemtanár vagyok.
És szerintem találkoznunk kéne!
Hé, hé, hé, hé, oké. Oké! Ide figyeljen! Ne hívjon többet!
- Kivel beszéltél? - Ugyanazzal a fickóval.
- Mit akart? - Nem tudom, bolondnak hangzott.
Mint valami zaklató, vagy ilyesmi.
- Zaklató? - igen, azt mondta, hogy a rajongóm.
És, hogy találkozni akar.
Hogy mi?!
Ez nem lehet! - Hát ja.
Most csak szívatsz, ugye?
Anthony?
Nem akarsz valamit kajálni?
Ki volt a vonal másik végén?
Helen, ugyanaz a fickó, aki már hívott minket. Ugyanaz a hapsi.
Ő volt a vonal másik végén. Már mondtam. Miért mondanék mást?
- Most hazudsz nekem? - Én...
- Hazudsz nekem. - Nem vagy eszednél.
Eszemnél vagyok. Ki volt a vonal túlsó oldalán?
Megmondtam, egy férfival beszélgettem.
- Megint találkozgatsz azzal a nővel? - Helen, nem akarok vitázni.
Megint találkozgatsz vele?
Kajálnunk kéne valamit. Menjünk valahova enni és...
- Nem kérek semmit... - Egy férfi volt! Egy férfi!
- Mit gondolsz, ki volt, egy féltékeny férj? - Igen!
Nem akarom ezt újra elkezdeni, jó? Nem akarok vitázni. Sétálok egyet.
ISMERETLEN SZÁM
- Tessék? - Én vagyok az, öreg.
Milyen furcsa! Szinte éreztem, hogy hívni fog.
Érezte? Ez meg mit jelentsen?
- Ez amolyan, tudja, szófordulat. Nem... - Aha, oké. Nézze, gondolkodtam.
Találkozni akarok.
- Rendben. - Ismerek egy Breezeway Inn nevű helyet.
Egy órára van, a városon kívül. Tudja, hogy merre van?
- Nem. - Rendben, akkor vasárnap hívom a részletekkel.
- Egy órakor legyen ott, oké? - Oké. - Rendben.
- Hát, hamarosan találkozunk! - Aha. Hamarosan találkozunk!
Helló!
Szia!
Minden rendben?
Hanyadik hónapban van?
- Hatodik. - Szép.
Mennem kell. Tanítanom is kéne az osztályomnak.
Sosem tudni, hogy alakul a napod.
További szép napot!
Mizújs, kicsim? Halló? Halló?
Szia!
Elképesztő meleg van kint! Futásom utolsó 10 percében,
ez a 22 éves körüli srác, végig... Végig követett a futás alatt.
Azt hittem, sosem rázom le. De aztán lemaradt.
Szerinted megborotválkozzak, amiért ilyen kibaszott meleg van?
Várj, miért is hívtál az előbb? Szerettél volna valamit?
Kicsim, hol vannak az áfonyák?
Hol vannak az áfonyák?
Már vagy két napja mondtam.
A bio áfonyák kellenek, nem a hagyományosak.
Azokat nem tudom a turmixba önteni.
Mi a baj?
Csak azért mondtam, mert olvastam egy magazinban, hogy az áfonya,
a bio áfonya jobb, mint a hagyományos...
Elmondod, hogy mi a baj?
El...
Elmentem...
Elment megkeresni azt a hapsit.
- Kit? Miről beszélsz? - Akivel te is beszéltél.
Megkerestem a munkahelyén.
Miért tetted ezt? Ez veszélyes, kicsim.
Tudni akartam...
Jól vagy?
Ugyanolyan hangja volt.
Pontosan úgy néz ki, mint te.
Hogy érted, hogy "pontosan úgy"?
Mi folyik itt?
Nem tudom... tényleg nem tudom, hogy miről beszélsz.
Szerintem tudod.
Hahó!
Megmondtam.
- Mutasd a kezed, öreg. - Miért?
Gyerünk, mutasd a kezed.
Lehet, hogy testvérek vagyunk.
Nem... nem vagyunk testvérek, nem vagyunk testvérek.
Honnan veszed?
Van... van sebhely a bordádnál?
Ilyen?
Van, igaz?
Azt hiszem...
- Mikor van születésnapod? - Ez egy rossz ötlet volt.
Hibát követtem el.
Nálam van... nálam van ez. Elmentem...
Az ügynökséghez, amely képvisel, ott adták ezt nekem... neked!
Bocsáss meg! Bocsáss meg!
Ne aggódj, édesem! Nem fog többet hívni minket a hapsi.
Baszki!
- Kell lennie valami különbségnek. - Pedig nincs.
- Nem lehet ugyanolyan. - Azok vagyunk.
- Levetted előtte a ruhádat? - Nem.
Hát, akkor rendben. Nem is ettél.
Már csak az kell, hogy idegenekkel találkozgass hotelszobákban.
Elég gondod akad abból is, hogy egy nő mellett kibírd, nem igaz?
Tessék.
- Nem szeretem az áfonyát. - Dehogynem, és egészséges.
Úgy teszek, mintha egy szavadat sem hallottam volna abból, amit mondtál.
Csak a tanácsodat kértem.
Nem kell neked tanács. Nem akarok erről többet hallani.
Te vagy az egyetlen fiam.
Én vagyok az egyetlen anyád.
Tisztességes állásod van, csodás lakásod, és őszintén szólva,
le kéne mondanod a zs-kategóriás filmszínész képzelgésedről.
Edd meg azokat szépen! Kérsz kávét?
Lenne hozzád egy kérdésem.
Megkúrtad a feleségem?
Megbasztad a feleségem? Lefeküdtél vele?
Megdugtad a feleségem!
Megdugtad a feleségem?!
Remek. Kibaszott csodás.
Elmondom, mi fog történni. Odaadod a ruháidat és a kocsidat.
Elviszem a barátnődet egy kis romantikus estére.
Holnap hazaviszem.
És visszajövök,
visszahozom a cuccaidat, és örökre eltűnök az életedből.
Sosem látsz engem többé.
Te meg mit keresel itt?
Mi ez a hely, öregem? Itt élsz?
- Lenne pár kérdésem hozzád. - Távozz, vagy hívom a rendőrséget!
Gyerünk, hívd! Mit fogsz mondani nekik? Mit fogsz mondani, öreg?
Miért kerestél fel?
Nem tudom. Nem tudom. Csak...
- Tudnom kellett. - Tudnod kellett. Aha, oké.
De amikor felhívtad az otthoni számot, beszéltél a feleségemmel.
- Miért? - Ő vette fel a telefont.
Aha, oké, de...
Kérdezhetek valamit, mint férfi a férfitől?
Lefeküdtél a feleségemmel?
- Nem tudom, hogy miről beszélsz. - Megdugtad a feleségem?
Ez őrület.
Csak válaszolj a kérdésre, öreg.
Válaszolj baszd meg a kérdésemre, és távozom.
Kibaszott őrült vagy.
Oké.
Kibaszott őrült vagyok?
Én vagyok kibaszott őrült? Én lennék az?
Belevontad ebbe a feleségemet is, öreg! Ezért a barátnődet is belekeverjük.
Azt akarod, hogy eltűnjek az életedből? Elmondom, hogy mi fog történni.
Odaadod a ruháidat és a kocsidat.
Elviszem a barátnődet egy kis romantikus estére.
Holnap hazaviszem, és visszajövök, visszahozom a cuccaidat,
és örökre eltűnök az életedből. Akkor leszünk egyenlőek.
Mr. Claire. Jó napot! Minden rendben?
Igen, csak...
- Nem találom a kulcsomat. - Nincs otthon Mrs. Claire?
Akarja, hogy kinyissam az ajtót magának?
Megköszönném, igen.
Állandóan a múlt éjjelen jár az eszem.
Nem tudom kirázni a fejemből.
Tudom, hogy nem szabad róla beszélnem, de vissza szeretnék menni.
Úgy hallottam, hogy kicserélték a zárakat, és új kulcsokat küldtek szét.
De nem hiszem, hogy rajta lennék a listán.
Vissza kell mennem!
Megnézem majd, mit tehetek. Nem...
Nem tudom, hogy lehetséges-e.
Hívjon, ha értesült valamiről.
Maga után!
- Tessék, Mr. Claire. - Nagyon köszönöm!
Hahó!
- Anthony? - Szia!
Fel van kapcsolva a lámpa, a frászt hoztad rám.
- Bocsáss meg. - Mit keresel itthon? Azt hittem, anyukádnál vagy.
Lemondtam, mert...
Hívhattál volna.
Tovább maradtam a medencénél, mert azt hittem, nem leszel itthon.
Kérsz valamit?
Nem kell semmi.
Lefekszem.
Rendben.
Biztos nem kérsz semmit?
Csak mert...
Amikor hazajöttél és azt mondtad, hogy elmentél a medencéhez,
azt gondoltam, hogy sok időt tölthettél ott,
és haza kellett sétálnod, vagy ilyesmi és biztos...
Minden rendben?
Hat hónapos terhes vagy, szóval nem tudom...
Nem, tényleg nem kell semmi.
Miért nem bújsz az ágyba?
Nem veszed le a ruhádat?
De.
Jó napod volt az iskolában?
Tessék?
Felejtsd el!
Mi történt? Mi van? Mary! Mary! Mary!
Mi a baj?
- A gyűrű. A gyűrű nyoma az ujjadon. - Miről beszélsz?
- Ez mindig is meg volt. - Nem. Nem!
- Ki vagy? Ne érj hozzám! Ne érj hozzám! - Miről beszélsz? Mi történt?
- Ne érj hozzám! - Miről beszélsz?
A jegygyűrű! A gyűrű nyoma az ujjadon!
Mi a baj?
Mi történt?
Nem tudtam aludni.
Értem. Én sem.
Bocsáss meg!
Miért csinálod ezt velem?
Mi? Mit csinálok veled?
Kérlek, maradj itt!
- Állj meg az autóval! - Álljak meg az autóval? Álljak meg?
- Állj meg a kibaszott kocsival! - Rendben, megállok!
Azt akarod, hogy megálljak?
Szállj ki! Elegem van az egészből.
- Beszélni sem akarok veled. - Kapd be! - Úgy viselkedsz, mint egy gyerek!
Nem vagy férfi.
- Nem vagyok férfi? - Elég, ne kezdd el megint!
Nem vagyok férfi?
Nem vagyok férfi, baszd meg? Szállj ki! Szállj ki!
- Szállj ki! Takarodj innét! - Hagyjál már!
Ma napsütés várható, maximum 24 fokkal, és tiszta éjszaka minimum 13 fokkal.
Most pedig jön James a közlekedési infókkal.
A Lake Shore nyugati része le lett zárva Bathurst és Strone között,
mert egy kora reggeli karambolból adódó roncsot takarítanak el az útról.
A rendőrség nem árult el eddig részleteket,
de azt tudjuk, hogy csak egy jármű szenvedett balesetet.
Elfelejtettem szólni, hogy anyád hívott.
- Vissza kéne hívnod! - Oké.
Helen, terveztél valamit az estére?
Mert azt hiszem, hogy elmegyek itthonról.
Helen?
Fordította: markiboi markiboisubs@gmail.com | @velezmark